Utmärkt.
Så du vill ha en bit av mig?
Finns det nåt du inte leker med?
Nej.
Lyft spetsen från golvet. Lägg ner den.
Försiktigt. Lägg den uppåt.
Förlåt, Artie. Det är verkligen häftigt.
- Har du gjort det? - På rekordtid också.
Med hjälp av - saker.
Det här är en kopia av det finaste samurajsvärd som nånsin smitts.
Honjo Masamune, ägd i århundraden av den styrande familjen i Japan-
-innan den försvann. Det äkta dök upp för några veckor sedan-
-på en utgrävning i Okinawa. - Som gör vad?
Den kommer till D.C. i morgon bitti som en gåva till presidenten.
Det händer inte eftersom ni ska ta det till japanska ambassaden.
- Jag menade inte det. - Det spelar ingen roll vad svärdet gör.
Kom ihåg: "ta, förvara och katalogisera."
Ge er iväg och gör det.
Ni ska byta en Masamune mot en Artie Nielsen.
- "Arigato." - "Bitteschön."
Ut. Så många frågor.
Det var aldrig tråkigt att arbeta med er.
Fram och tillbaka. Ena dagen vill er regering ha mig-
-nästa är jag en knäppskalle.
Din egen partner sa till mig: "aldrig igen."
Redan då visste jag att en av er skulle vara tillbaka en dag-
-och göra en beställning.
Bäst med kontanter. Krediten är inte vad den brukade vara.
Vad är det? En annan pryl som jag kan mixtra med?
Vänta. Jag gjorde vad du bad om.
Det går inte att göra bytet här. Natten är vår enda möjlighet.
- Vita huset blir inte lättare. - Helst innan den når presidenten.
Det är löjligt att vi inte vet vad vi skyddar honom mot, typiskt Artie.
Jag förstår att vi måste få tag i artefakten innan den orsakar problem.
- Kunde han inte varna oss? - Var det farligt skulle han säga det.
Säsong 1 Episod 8 - Implosion -
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu
Gå tillbaka.
- Vad hände egentligen där? - Säg det du. Japanerna vet inte.
De testar allt från smutsiga bomber till gasläckor.
De släpper inte in oss i rummet. De behandlar oss som misstänkta.
- Hade ni svärdet med er? - Nej, de letar inte ens efter svärdet.
- Eller om det togs eller inte. - Det låter obegripligt.
Antingen är det borta eller inte. Han du såg, hade han den?
Jag vet inte. Jag höll på att svimma.
- Hur såg den killen ut? - Inte kvinnlig.
Min japanska suger.
Det verkar tro att svärdet förångades eller nåt.
Av bomben?
Det fanns ingen bomb, Artie. Ingenting sprängdes.
Inga offer bars ut, eller döda kroppar.
- Det fanns ingenting. - Ingenting exploderade?
Det var som en bomb, fast baklänges.
Istället för att blåsa ut, drogs allt in.
- Implosion. - Artie.
Artie. Gjorde svärdet det här?
Får jag ompröva uppdraget, om det gjorde det?
Det gjorde det inte. Ta er in i rummet och berätta exakt vad ni ser.
- Det uttrycket känner jag inte igen. - Det är det förflutna som dyker upp.
Svärdet orsakade inte explosionen.
- Men du vet vad som gjorde det. - Det hoppas jag inte.
- Artie, vart ska du? - Jag kan inte... Först måste jag...
Nu börjas det, rond två med mr Sympatisk.
Mr Ogawa, vi har besvarat alla dina frågor, och nu har vi några till dig.
Jag har faktiskt en till. Varför skickar säkerhetstjänsten två olika enheter-
-att inspektera samma gåva? - Två olika...
Jag är ganska säker på att de har samma fråga.
Hemligt uppdrag är en sak. Men ni trampar på min bakgård-
-och ger mig ingen varning.
- Vi får inte kontakta dig längre. - Artie Nielsen.
Det är inte så att vi inte kan dricka kaffe då och då.
Vi kan inte ha dig på kortnummer.
Jag fattar. På gott och ont... och jag råkar tycka ont...
Ni har en ny chef. Ni klantade inte till det, han gjorde det.
Det är bara det att han inte...
...samspelar med andra...
...så bra.
Ogawa, säkerhetskillen från japanska ambassaden-
-väntar på min förklaring vad ni gjorde, om ni hade nåt med det hela att göra.
Några förslag vad jag ska säga till honom?
Gör mig en tjänst. Lämna D.C. medan jag fortfarande låter er.
- Kan ni åtminstone göra det? - Vi åker så fort som möjligt.
Det här är nog inte vad Dickinson hade i åtanke.
Vi måste ta oss in i rummet, som förlorar bevis medan vi talar.
Men att komma tillbaka till D.C. skulle kännas som festival eller nåt.
- Hemma är överskattat. - Vad gör du här?
Jag hade en föraning om nåt, och behövde se det med egna ögon.
- Har ni en plan att komma in? - Ja. Det finns en lucka på taket.
- Damerna först. - Nej, du är den smarta den här gången.
Det finns en lucka på taket. Den tar oss ovanför huvudledningen-
-till säkerhetssystemet. Om vi kryper undviker vi rörelsesensorerna.
- Vad menar du med "den här gången"? - Jag fattar. Sätt på de här.
Annars är ni till ingen nytta. Då går vi.
- Jag ser ut som grodan Kermit. - Artie, sluta med det där!
Jag måste säga, Myka, de framhäver verkligen dina ögon.
Det här är ett kinesiskt 1300-tals fyrverkeri. Känd som isblomma.
Väldigt få finns kvar.
Berätta inte för mrs Frederic att jag gjorde det här, okej?
Vi har ungefär tio minuter. Vi går.
Mönstret hypnotiserar betraktaren.
De kommer inte ihåg nånting.
Booga-booga.
Underligt, McUnderligtson.
Det är nån slags omvänd kemisk reaktion?
Ja, ta av de här. Men titta inte mot fönstret.
Det här gjordes av en implosionsgranat.
Den flyttar material från mitten av rummet och drar allt-
-direkt mot den med våldsam kraft. - Därför hittade de inte svärdet.
- Det kan vara där inne. - Svärdet är borta sen länge. Stulet.
- Tjuven använde det här som täckmantel. - Så killen som jag såg...
Killen jag såg måste ha stulit svärdet och gömt det i det här rummet-
-när han utlöste bomben. - Jag samlade in granaterna.
- Varenda en av dem. Jag vet det. - Han har andra saker från Magasinet.
- Då har vi konkurrens. - Jag vet inte.
Hur lång är listan på vad vi inte vet?
Dubbelt den listan jag inte vet om.
Vem kan ha granater om du har samlat in alla?
Om han använder de här för att täcka sina spår, då är han...
- Vad är ett mörkare ord för farligt? - Gjorde han detta för att ta svärdet-
-då har han inga problem att döda nån som kommer i hans väg.
Inga alls.
Ta inte en svit nästa gång, bara ett rum.
Ledtråden är implosionsgranaten.
Vi tar reda på vem som har dem, och då får vi reda på-
-vem som har svärdet.
Finns det en förteckning på implosionsgranater?
- Artie, vi har WiFi. - Nej, jag gillar papper.
Jag hatar faktiskt papper. Det är en fråga om säkerhet.
Du måste informera oss. Om konkurrenten använt en implosionsgranat-
-för att ta svärdet. Vad gör svärdet? - Det måste vara stora, eller hur?
Du fäller inte en atombomb för att stjäla en smörkniv.
Du vill veta allt om svärdet? Jag ska berätta om svärdet.
Honjo Masamune är mycket, mycket mer än en kniv.
Det höll shogunatet vid makten genom att göra dem oövervinnerliga i strid.
Och skönheten i hur de var smidda.
De var rituellt hamrade och falsade.
Bladet har miljontals lager av stål, med en väldigt hög kolhalt.
Och varje lager är bara atomer tjockt.
Det här svärdet... sägs vara perfekt balanserat.
- Så vad gör det? - Ja.
Ni vet hur gäss flyger i en V-formation.
Hur vinden delar upp sig när den träffar efterkommande fågel.
- Det är lättare att flyga så. - Bra. Så vad gör svärdet?
Bladet sägs vara så perfekt att ljuset delas i dess väg-
-och går runt den som håller i det. - Pratar vi om osynlighet?
På sätt och vis. Personen är kvar.
Även om ljuset, som vi ser inte träffar - ja, osynlighet.
Kanon! Jag visste att det var möjligt. Jag visste det.
Så nu är det osynliga svärd...
Artie, de här är samma svärd, eller hur? De är inte lika.
Skivsaken som är fäst till greppet... Den finns på målningen-
-men inte på svärdet från utgrävningen. - Det saknar sin tsuba.
Den här delen kallas "tsuba." Den är ett eget samlarobjekt-
-åtskilt från svärdet. Då kanske inte svärdet fungerar.
- Då kommer killen att leta efter den. - Vi är i en kapplöpning.
Ni tar reda på vad som hänt med tsuban.
- Vi letar efter ett 500-årigt svärd. - 800. Så det borde vara enkelt.
Ni följer tsuban. Jag följer... implosionsgranaten.
Nån av oss hittar tjuven.
- Vänta. Vart ska du? - Nån gör nya granater.
Nån som lovade att inte göra det.
- Han svarar inte igen. - Och inget adjö.
- Det här är omöjligt. - Fortsätt, du är den smarta.
- Vad gör du? - Ingenting. Du jobbar på bra.
Hej Leena! Är Claudia där?
- Hon hittar det inte heller. - Hon är ute. Det är bara jag.
- Du duger. - Jag är smickrad.
Du vet svärdet som vi skulle byta ut?
Det visar sig att en del av den saknas.
Om du stod bredvid Artie-
-och han letade efter den här saken, vad skulle han göra?
Han sa att svärdet var från Edoperioden.
Så istället för att spåra den framåt från det förflutna, hitta den i nuet.
Vilka som samlar på den perioden, och sedan försöka hitta information-
-om försäljning av de här sakerna. - Visst, precis.
Eftersom du har rätt där, kan du kanske...
Ge mig en minut, Pete.
En poäng till Lattimer. Tack.
Hallå. Hallå!
Hallå!
Du skulle ha hållit dina löften, Erik.
- Hittade ni tsuban? - Det krävdes lite grävande.
Det visar sig att en antikhandlare i Tokyo hade den på 1920-talet.
Nu är den här i Washington, vid säkerhetstjänsten.
Den japanska regeringen gav den till Woodrow Wilson som en fredsymbol.
- Antar att det inte funkade så bra. - Intendenten vid Wilsonmuseet-
-erbjöd för nån dag sen att förena den med svärdet vid en gåvoceremoni.
Men explosioner sabbar ceremonin, så den åker tillbaka till museet i morgon.
Svärdet och tsuban i D.C. samtidigt. Det är för mycket tillfälligh...
- För mycket tillfällighet. - Vi är vid säkerhetstjänsten.
Kommer tjuven för att ta tsuban, måste vi varna Dickinson.
- Nej, absolut inte. - Du såg vad killen kan göra.
Och vad kan han inte göra med svärdet. Tjuven är hänsynslös och smart.
Så om ni varnar säkerhetstjänsten, och de gör nåt, då blir han tipsad.
- Du vill använda honom som bete. - Det här är ingen diskussion. När jag...
Hej, Artie.
Artie.
James.
Jag tror jag vet vem det är. Skugga agenterna. Ta tsuban.
Akta er för implosionsgranater.
- Bering och Lattimer är äventyrade. - Det är inte möjligt.
Jag körde en bakgrundskoll på Arthur Nielsen.
- Varifrån har du fått informationen? - Jag har mina källor, som du har.
- Det här är inget som rör dig. - De återvände till ambassaden i går.
Jag har ingen lust att skapa en internationell konflikt.
Det är mycket pappersarbete och en stor granskning.
Kan inte du hantera det här, tvingas jag att ta det högre upp.
- Är allt bra? - Ja. Finfint. Va?
- Tsuban ska tillbaka till museet. - Hälsa till president Wilson.
Hej, det är jag, Artie. Nej, jag vet.
Kan du träffa mig?
Så snart som möjligt.
Artie håller oss i mörkret. Vi är också lockbeten.
Vi är alla bra på det vi gör. Vi accepterade risken att gå in.
Underrättelse håller en agent vid liv. Att hålla oss vid liv verkar-
-inte vara en prioritet. För honom... - Är vi bara - anonyma?
Han tycker inte att vi är anonyma.
Det är så coolt att du visste vad jag menade.
Kom igen.
Han har också en Tesla.
Släpp vapnet!
Är du okej? Ta tsuban.
- Fick vi den? - Vi fick den.
Ge tillbaka den. Långsamt.
Nej, nej. Såg du den där killen-
-med det där vapnet?
Den raderar ditt korttidsminne... Det var inget.
Vad fan är det med er två? Vilka arbetar ni för?
Säkerhetstjänsten. På en avdelning som ni inte vet nåt om.
- Det tvivlar jag på. Vilken avdelning? - Det är en arkivavdelning.
Är ni arkivtjänstemän som skjuter med elpistoler på ert eget folk?
- Vi sköt inte på er. - Ni skyddar oss för osynliga skurkar.
- Ja. Ungefär så. - Jag tar det här.
Var försiktiga, arkivisar. Skärsår tar dagar att läka.
- Det där var dråpligt - Du är dråplig. - Väldigt rädd.
- Jag är så glad att se dig. - Inte ett förbannade ord.
Jag sa åt er att backa ur. Vet ni vad det här ser ut som?
- Du vet att vi inte sköt på dem. - Du vet att vi är lagliga.
Ja, hur ska jag kunna stödja er om ni fortsätter stänga mig ute?
- Den stannar tills det svalnar. - Eller imploderar.
Du sätter dig själv i allvarlig fara. Du vet inte vad du har att göra med.
Berätta.
Vi kan inte.
Jag beundrar er lojalitet. Men var har ni den just nu.
Det här har kommit till min kännedom. Och jag måste göra nåt åt det.
Ni vill att jag litar på er, okej. Om det är åt båda håll...
Om ni fortfarande litar på att jag försöker se efter er - då läser ni det.
Jag vill ha extra folk på kontoret de närmaste 72 timmarna dygnet runt.
Han stal nåt farligt. Och det är viktigt att jag får tillbaka det.
- Varför tror du att det var han? - Kalla det en intuitiv känsla.
Det är fortfarande irriterande att du talar i gåtor och intuition.
Du ändrar dig aldrig.
Ja. Så har han... kontaktat dig?
Jag har varken sett eller hört från James på 15 år.
Det är ironiskt att du är den som frågar.
Carol. Titta på mig.
- Jag körde inte bort honom. - Du gjorde saker outhärdligt för alla.
Om det känns bra att skylla på mig, så skyll på mig. Jag bryr mig inte.
Men sanningen är att du valde och du gjorde ett dåligt val.
- Jag är inte den som försvann. - Varför visste jag inte det?
Sluta nu, Artie. Du är i stan och bestämmer dig för att vrida om kniven-
-för vänskaps skull. Och påminna mig om att jag valde fel kille.
Du är inte den som försvann. Då skulle du ha fått lov att vara där.
Nej, inte Artie inte. Du och dina hemligheter, och dina skattjakter-
-och den där förbannade platsen. James trodde på livet.
- Du måste skaffa dig ett. - Vänta. Carol. Carol.
- Kan du vara snäll. Vänta. Vänta. - Vad?
Om du skyddar honom på nåt sätt, så är du i fara.
- Vad gör du här? - Precis på väg att fråga dig samma sak.
- Varför stör du den stackars kvinnan? - Det kallas för att utreda ett fall.
Det här kallas självömkan.
Fallet är granaten och svärdet.
- Och någon springer omkring... - Den någon är MacPherson.
Och jag kan bevisa det.
Kommer du ihåg?
Vi har sett dig så här förut.
Han ville att jag skulle hitta den. Annars skulle han ha varit försiktig.
Lyssna på dig själv? Du drar vilda slutsatser baserat på ingenting.
- Under tiden faller ditt team ihop. - Myka och Pete klarar sig bra.
Gör de? Visste du att tsuban är under Dickinsons kontroll nu?
Visste du att de har häktats? De är på hotellet.
- Jag tar er från fallet. - Tänk om det är MacPherson?
Åk hem, Artie.
- Artie, var är du? - Det spelar ingen roll.
Stanna på hotellet och vänta på mig. Jag tar över.
- Vad är det? Är du okej? - Ja. Allt är bra.
Jag vill inte höra om det, för det är inte sant. Det är inte Artie.
Jag vill inte tro det heller, men det är sant.
Du borde inte ens läsa det. Vi borde vara ute och göra nåt.
Hans riktiga namn är inte ens Artie Nielsen.
Det är Artie Weisfelt. Han arbetade för NSA.
Han var kryptograf - en kodknäckare när han var i 20-årsåldern.
De rekryterade honom från skolan. Han avkodade sovjetkommunikationen.
Han snappade upp brev, telefonavskrifter.
De tror att han bytte sida. Han kontaktade den andra sidan-
-och började sälja hemligheter till ryssarna.
Där slutar hans fil.
Han åtalades aldrig. Han bara försvann.
- Men det är han, Pete. - Va?
Det är definitivt han.
- Du är arresterad. - Lyssna, jag måste ta den här.
Inte för det. Dr Weisfelt, du är arresterad för förräderi.
Säg att anklagelserna inte är sanna. Vi vet. Så säg det.
Jag kan inte. Det är sant. Jag hade mina skäl.
Homeland Security hämtar dig. Ge oss ett sätt att hjälpa dig nu.
Koncentrera er på uppdraget. Mrs Frederic kan fixa det en...
Det här kunde ha undvikits om du berättat nåt om svärdet-
-tsuban, ditt förflutna. Nånting, Artie, vi kunde ha hjälpt.
Vi hade kunnat hantera Dickinson. Om du bara litade på oss.
Så vad händer nu, Artie? Vad händer med Magasinet?
Har vi ansvaret? Jag tycker att vi borde få veta.
Mrs Frederic fixade det här för flera år sedan.
Det är han också. Det måste det vara.
Det handlar inte bara om förräderiet. Du stal från säkerhetstjänsten.
Jag tillbringar lite tid i fängelse. Du fattar inte vad som är viktigt här.
Jag bytte namn så Sovjet inte skulle hitta mig.
Och mrs Frederic fixade allt det här.
Hon utplånade alla anklagelser. Nån har tydligen återställt det igen.
- Fokusera, Artie. - Vem gav Dickinson min fil?
Det tar er till vem som har svärdet.
Och det leder er...till MacPherson.
- Vem? - Tiden är ute.
Några vänliga råd, det är dags för självbevarelse.
Be om överföring, Magasinsgrejen är bara ett sidospår i er karriär.
Ärr behöver inte vara permanenta. Tänk över det.
Jag måste också tänka på självbevarelse. Jag kanske inte är er chef längre-
-men jag har högre rang. Så jag sätter er på ett plan-
-med era bästa vänner som eskort.
- Varför är Ogawa här? - Han ger mig klåda.
Japanerna vill ha tillbaka tsuban. Allt som återstår av en nationell skatt.
Oroa er inte. De åker till Japan ikväll. Imorgon är tsuban på andra sidan jorden.
Förresten, en fråga: Vem gav dig filen på Artie?
Det är min hemlighet.
Cooper, se till att de kommer på planet. Inga omvägar.
Och skjut dem om det behövs.
Vad är det?
Va?
Det var Ogawa på ambassaden. Han gick ut med svärdet.
- Jag såg honom. Lita på mig. - Artie hade rätt.
- Och nu har han svärdet och tsuban. - På väg till terminalen utan säkerhet.
Kan ni ta lite ledigt, under resan till Dulles.
Uttråkad? Ja, äntligen.
Hej.
Vem är mrs Frederic?
Jag kan berätta, men då måste han döda dig.
Vill du ta en öl efter att vi släppt av lustigkurrarna?
Jag kan inte. Svärföräldrarna är i stan.
Vänta. Jag vill stanna och ta en tidning.
De klarar sig.
Jag vet att jag sabbade det och sprang in där impulsivt-
-utan att tänka - utan min väska... Eftersom jag hade en större...
Någon grävde upp dig.
Så du vet. Det är MacPherson. Jag har rätt.
Ja, jag är rädd att du har det.
Nu måste du stoppa honom.
Tack.
Rör dig inte!
Så, mr Ogawa, när kommer han hit?
Herregud! Det fungerar.
- Hej, Arthur. - James.
- Kul att se dig efter alla år. - Önskar jag kunde säga detsamma.
- Inte när du pekar en pistol mot mig. - Nej, du är osynlig med ett svärd.
- Du har en fördel framför mig. - Exakt min poäng.
Så vad hände med dig, James? Vi har haft våra meningsskiljaktigheter-
-och jag vet att Carol...hände.
Du hade alltid dina egna idéer, och motvilja mot Magasinsprinciperna.
Men, jag menar, James - döda människor.
När blev du sån?
Jag vaknade, Arthur.
När jag väl kom ifrån mrs Frederics järnhand och dina neuroser-
-kunde jag se världen klarare.
Är det inte lite patetiskt, att skylla på alla andra?
Jag tror inte du hittade klarhet. Ditt ego stod nog inte ut med ljuset.
Jag vill gärna diskutera dig och dina agenter mer ingående.
Jag har observerat dem under en tid. De har potential, men de är så gröna-
-så otränade, så fördärvbara.
Kommer du i närheten av dem, lovar jag att du kommer att ångra det.
Du kommer aldrig nära dem så länge jag lever!
Du kan fortfarande läsa mina tankar.
- Du skadar alltid den du älskar. - Artie?
Nej! Nej! Nej!
- Artie. - Ja.
Vi måste ta dig till ett sjukhus.
- Vad har du gjort mot dig själv? - Det var enda sättet att få svärdet.
- Tänk om vi inte hade kommit i tid? - Kan du skynda dig och dra ut det?
Vänta lite. Är du säker?
Det är det skarpaste svärd som nånsin gjorts. Det glider ut som smör.
Gör det bara riktigt, riktigt fort.
Okej! Inte som smör!
- Är det en av de där... - Ja.
Jag var inte här när allting rasade-
-mellan Artie och MacPherson, men jag vet att det var illa.
- Här. Ja, det känns rätt. - Det måste ha varit illa-
-när Ogawa gav Dickinson filen.
Han ville mer än ha svärdet. Han ville sabba oss som ett team.
Det fungerade. Jag vet inte hur jag ska kunna jobba med honom nu.
Artie har förlorat många människor i sitt liv - och agenter.
- Så nu stänger han ute alla. - Det är ingen ursäkt.
Det är inget skäl att hemlighålla allt så tvångsmässigt som han gör.
Det är inte menat som en ursäkt, bara en förklaring.
Han beter sig som om han inte bryr sig, men det gör han - om er båda - mycket.
Och det skrämmer honom.
Han behöver nog reda ut det, eller hur?
Bara för att han har förlorat människor, gör det inte oss förbrukningsbara.
Jag är inte anonym.
Det är jag inte.
Hon är upprörd eftersom jag inte pratar.
Deras jobb är att följa instruktioner.
- Det är ditt också. - Jag kunde inte släppa det.
- Det visade sig att jag hade rätt. - Ursäkta att jag tvivlade.
Tack, vi är alla mänskliga.
Såvitt jag vet.
Det här var bara MacPhersons första drag.
Och han planerar nåt...större.
- Vet du vad han planerar? - Nej, jag vill inte vänta på det.
Vet du vad det står i Talmud? "Om någon är på väg att döda dig-
-gå upp tidigt och döda dem först." - Och, "Rusa inte in i en onödig fara...
...ett mirakel kanske inte kan rädda dig. "